Text: Leffe
- Hej, syster Prejean. - Hur är det, Billie Jean?
- Syster Helen kommer för sent. - Jag har en lapp från mamma.
Mötet är klockan sju i morgon. Kan du komma då?
- Ja. Är det poesiböckerna? - Din dikt blev suddig.
Jag fick ett brev till av den där vite fången i dödscellen.
- Nu minns jag. - Kan du skriva nåt snällt till honom?
Visst, jag kommer efter lektionen.
- Det är suddigt! - Men läsbart.
"En kvinna står i mörkret."
"I hennes famn kan du få tröst, men du känner inte hennes kram"-
- "förrän du ser hennes ansikte i ljuset vid vägens slut. "
- Vad fint, Idella. - Tack.
Min advokat tycks ha försvunnit, så jag kan behöva juridisk hjälp.
Går inte det, nöjer jag mig med ett brev eller besök. Här är så tyst.
De har inte råd med advokater.
De ringer hela tiden och ber oss leta upp advokater till dem.
- Som ställer upp gratis. - Advokaterna står inte i kö.
Matthew Poncelet Los Angeles-fängelset, Angola i LA
Kära syster Helen, tack för ditt brev. Jag skriver från mitt hem-
- min cell på fyra kvadrat, där jag sitter 23 timmar om dygnet.
Vi i dödscellerna arbetar inte. Vi hålls isolerade från de andra.
Vi är eliten som ska slaktas.
Jag försöker hålla musklerna i gång genom att lyfta mitt skåp-
- men det är svårt att inte bli fet. Ris, potatis, pannkakor, bönor...
Jag känner mig som en gödgris som ska slaktas till jul.
Jag drömde att jag skulle avrättas när Gud kom in i kockmössa-
- och började panera mig i ströbröd samtidigt som han smackade förnöjt.
Det låter kanske knäppt-
- men man blir konstig när man är omgiven av folk som vill döda en.
Men tack för brevet. Jag får nästan inga brev och inga besök.
Ingen i min familj har vägarna förbi. Det är långt hit från Slidell.
- God morgon. - God morgon, fader. Helen Prejean.
- Varsågod och sitt. - Tack.
- Har ni varit i ett fängelse förut? - Jag sjöng i ett ungdomsfängelse.
Vi sjöng Kumbaya och det gillade pojkarna. De sjöng egna verser.
"Någon rymmer, my Lord..." Vi fick sjunga något annat sen.
- Var har ni er nunnedräkt? - I garderoben sen 20 år tillbaka.
Känner ni till påvens påbud om nunnors klädsel?
Ja, men nunnedräkt är inget krav.
Ni tolkar det på det sätt ni finner lämpligt.
Matthew Poncelet... Jag minns honom från nyheterna.
Han och en till sköt två barn i huvudet.
Han våldtog flickan och högg henne flera gånger med kniv.
Vet ni vad ni ger er in i?
Varför, syster? Morbid nyfikenhet?
- Sympati? - Han bad mig komma.
Här är ingen dans på rosor, ingen Jimmy Cagney-
- inget "jag är oskyldig, men ingen tror mig".
De kommer att utnyttja er på alla sätt de kan.
- Ni måste vara mycket försiktig. - Ja, fader.
De är inte vana vid att se kvinnor.
En nunnedräkt kan ingjuta respekt.
Om ni trotsar auktoriteten, uppmuntrar ni dem att göra likadant.
Kvinna på väg!
Vänta där så hämtar vi honom.
Jag kom hit, Matthew.
Tack för att du kom.
Jag trodde aldrig jag skulle få besök av en nunna.
- Så du är nunna? - Ja.
Du kan prata om vad du vill.
- Du är uppriktig. - Vad menar du?
- Har du talat med en mördare förut? - Inte vad jag vet.
Du bor i St. Thomas. Där har niggrerna ihjäl varandra hela tiden.
"Helen" påminde om min första fru. Jag höll på att riva sönder brevet.
Hon satte dit mig och lämnade bort vårt barn, den dumma fittan!
- Har du barn? Pojke eller flicka? - Flicka.
- Vad heter hon? - Du frågar mycket.
- Jag känner inte dig. - Skit i det.
Du jobbar med fattiga och din pappa var advokat.
- Du kommer från en rik familj. - Ganska.
Du bor i slummen i St. Thomas. Vem är knäppast - du eller jag?
- Jag bor där jag arbetar. Och du? - Jag bor här.
- Kommer du från en fattig familj? - Ingen här har några pengar.
Då har vi något gemensamt. Vi lever båda två bland de fattiga.
- Ska du inte fråga vad jag har gjort? - Fängelseprästen berättade det.
Farley? Han är en djupt religiös man...
Jag har inte dödat nån. Carl Vitello fick ett spel. Han borde sitta här.
Jag var rädd och gjorde som han sa. Sen dödade han dem.
- Såg du honom döda barnen? - Jag ska berätta sanningen.
Jag och Carl gick på LSD och sprit.
Jag hade inte sovit på två dygn och var helt väck.
Men jag dödade dem inte. Jag lovar att jag inte har dödat nån.
Ali. Hon heter Ali.
- Vad söt hon är! - Hon är elva eller tolv.
Hon var ett när jag åkte in. Jag har sett henne en gång då hon var tre.
- Skriver du till henne? - Hon bor i en fosterfamilj nånstans.
Dags att sluta nu, syster.
Det lär bli rena massakern här. De ska avrätta Tobias i kväll.
Vakterna slår vad om vem som står på tur. Mina odds är dåliga.
Min chans är att bli benådad eller att kunna överklaga domen.
Jag har skrivit en hemställan, men någon måste lämna in den.
- Kan du skriva en hemställan? - Man lär sig när man måste.
Jag har suttit sex år här. Jag har läst alla juridikböcker jag hittat.
Här står allt om mitt fall och rättegången.
Om du kan fixa en advokat så kan vi överklaga domen.
Du kommer inte tillbaka, va? I så fall behåller jag kopiorna.
Jag ska göra mitt bästa. Tack för din tillit.
Jag litar inte på nån här inne.
Du slickar inte röv, du predikar inte. Jag respekterar det. Du har stake.
Du bor i ett område där varenda nigger är beväpnad.
Slå den, Helen!
Spelar du död, din dumma råtta? Tror du att du kan lura oss?
- Hur fort körde jag? - 120 km/tim.
- Är ni nunna? - Ja.
Jag har inte bötfällt en nunna förut. Jag haffade en taxeringsintendent-
- och blev granskad året därpå.
Det får gå för den här gången, men lätta på gasen, syster.
Rå fredagskvällen hade Walter Delacroi och Hope Rercy-
- firat en av livets stora händelser.
Raret sköts två gånger i huvudet från nära håll med ett gevär.
Roncelet och Vitello åtalas också för kidnappning och våldtäkt.
I fyra veckors tid hade de två männen terroriserat området.
En polisman sa tidigare idag...
Roncelet hånlog när juryn idag fann honom skyldig till mord.
Poncelet säger att Vitello dödade ungdomarna.
- Du tror att han ljuger. - Vitello skyller på Poncelet.
Nån av dem ljuger. Båda var där, så mycket vet vi.
Varför döms den ene till livstid och den andre till döden?
Vitello hade en bättre advokat som sådde ett frö av tvivel hos juryn.
Så därför döms Poncelet till döden. Synd för honom.
Han behöver hjälp, syster.
Advokat Hilton Barber känner till fallet. Försök att övertala honom.
För att få honom frikänd? Jag vill nog inte att han ska gå lös.
Inte en chans! Han var där, så han får livstids fängelse.
Han kommer aldrig ut igen, men jag vill inte att staten ska döda honom.
Vill du dra dig ur så är det okej. Du behöver inte åka dit igen.
Fram för tuffare domar, tuffare frigivningsregler-
- och tuffare domare.
Syster Helen? Det är Matt Roncelet.
Jag visste inte vem jag skulle ringa. Jag var inte beredd på det här.
Nu har de bestämt ett datum. De ska döda mig den 1 3:e.
Man måste ha en advokat för att få tala inför benådningsnämnden.
Jag tror jag vet en advokat som kanske kan hjälpa dig.
- Jag ska göra mitt bästa. - Du är mitt sista hopp, syster.
Jag har inte hört något från dig. Du sviker väl inte nu?
Jag ska ordna en advokat. Försök att inte oroa dig. Jag ringer snart.
Det är på tiden att något händer. Jag tycker att han ska dö.
Roncelet ska avrättas med en dödlig injektion av en maskin.
Luis, det är Helen. Vad var det den där advokaten hette?
Hur länge har ni varit engagerad i dödsdömda fångar?
Jag har bara träffat honom en gång.
- Vad fick ni för intryck? - Jag vet inte om jag gillar honom.
Han behöver hjälp, så därför vände jag mig till er.
Domstolarna vill inte behandla överklaganden.
Inte ens när man har nya bevis som styrker den dödsdömdes oskuld.
- "Gott om kanin". - Säljer de kaniner, tro?
Det kanske bara är skryt.
Stackars kille. Han köpte ett par kaniner och nu vimlar det av dem.
De är som popcorn.
Dan innan guvernör Benedict ställer upp för omval ska jag avrättas.
Visst är det här beslutet politiskt färgat, men det ska vi tala tyst om.
Nämnden är politiskt tillsatt.
De tål inte att en mördare talar om för dem att de är skit.
Vi måste visa att du är en människa och att du har rätt att leva.
- Vi måste bevisa min oskuld. - Det får vi göra i domstolen.
Benådningsnämnden struntar i vem som sköt. De tänker bara på brottet.
Det är lätt att döda ett monster, men svårt att döda en människa.
Därför är det bra om din mamma kommer.
- Nej, hon blir bara så förtvivlad. - Det spelar ingen roll.
- Jag vill inte att hon ska få höra allt. - Ursäkta att jag avbryter.
Visst kommer hon att bli upprörd, men hon är ju din mamma.
- Hon vill försvara sin son. - Hon kommer bara att lipa.
Det har hon rätt att göra.
Tänk om du dör utan att hon har fått chansen.
Kommer hon då inte alltid att undra om hon hade kunnat rädda dig?
Vi får se, men jag har min stolthet. Jag tänker inte slicka nån i röven.
- Vad gör du, Kenitra? - Ett påskkort till mamma.
Föräldrarnas sorg försvinner aldrig.
Glad påsk.
- Mrs Poncelet? - Nej.
- Öppna, mrs Poncelet. - Hon bor inte här.
- Vem är det? - Syster Helen Prejean.
Jag känner er son Matthew.
Glad påsk.
- Är ni nunna? - Ja.
- Ni är inte från TV? - Nej.
- Säkert? - Ja.
- Hur känner ni Mattie? - Jag träffade honom i fängelset.
Man vet aldrig vem det kan vara.
Vad vill ni? Vill Mattie ha pengar till cigaretter?
Nej.
Vad vill ni då?
De har fastställt datum för avrättningen.
De ringde från fängelset och frågade om jag hade livförsäkring.
Vilket skämt! Jag har inte ens pengar till mat!
Han ska inför benådningsnämnden på onsdag. Det är bra om ni kommer.
- Vad tycker Mattie om det? - Han är orolig och vill skona er.
Det är för sent. TV visade ett inslag om Mattie-
- där de sa att jag hjälpte honom som en annan Ma Barker.
Nu är jag berömd.
Igår i affären såg jag hur två kvinnor glodde på mig-
- och sen hörde jag den ena säga:
"Hoppas att de avrättar det där monstret Matthew Poncelet snart."
- Så grymt... - Pojkarna har det jobbigt i skolan.
De andra barnen retar dem och slår dem.
Nån hade lagt en död ekorre i Troys skåp. Han kom hem och grät.
Vad har han gjort för ont?
Jag försöker förstå vad jag har gjort för fel.
Han började hamna snett när han var 15 år.
Det gör pojkar i den åldern.
De flesta av dem du jobbar med har uppfostrats av en förälder.
Har du träffat och pratat med offrens föräldrar?
- Tror du de vill prata med mig? - Det finns andra som behöver dig.
- Jag jobbar fortfarande med dem. - Varför ägnar du dig åt mördare?
Istället kan du hjälpa andra barn så att de slipper hamna i fängelse.
Mammas vänner läste en artikel om Poncelet där du nämndes.
- Var mitt namn i tidningen? - Det handlar inte om det.
- Vad drar dig till det här? - Jag vet inte.
Jag känner mig snarare fångad.
Av nån anledning är jag den enda han litar på.
- Låt inte känslorna styra. - Eller hungern.
Du tog alltid hem bortsprungna djur. Om vi hade tagit hand om alla dem-
- skulle vi inte haft mat till barnen.
Ditt hjärta är stort.
Se bara till att andra inte utnyttjar dig. Det skulle vara hemskt.
Ja, mamma.
Pappa tog mig till krogen när jag var tolv och bad mig välja whiskey.
Jag tittade på flaskorna och valde den med en kalkon på.
Killarna i baren skrattade som fan och sen söp vi oss kanon.
Pappa var en bra karl. Han arbetade hårt. Jag har fått hans händer.
- Hur gammal var du när han dog? - 14.
- Varför är du nunna? - Det är svårt att svara på.
- Varför är du brottsling? - Otur.
Jag hade väl tur, då. Min familj gav mig kärlek och mycket stöd.
Saknar du inte en man? Vill du inte gifta dig, bli kär och ha sex?
- Vill du inte prata om det? - Jag har nära vänner.
Jag har inte upplevt fysisk kärlek, men man kan vara nära varann ändå.
Man kan dela sina drömmar, tankar och känslor med nån.
Som vi gör nu, syster.
Jag talade med din mor.
Hon kommer till nämndens möte om du vill det.
Jag gillar att vara ensam med dig. Du är snygg.
Du har döden hängande över dig-
- ändå försöker du flirta med mig.
Jag är inte här för att behaga dig. Visa lite respekt.
- Varför? För att du är nunna? - För att jag är en människa.
Hur blir det med din mamma?
Mattie har inte haft det lätt, men han var en fin pojke.
När han var 1 6...
Ärligt talat så hittar vi inte många rika i dödscellerna.
Matthew Poncelet sitter här för att han inte hade råd med en advokat.
Den advokat som staten utsåg hade aldrig sysslat med brottmål.
Juryn valdes ut på fyra timmar, rättegången varade i fem dagar.
Hans advokat protesterade bara en enda gång.
Men om Matthew hade haft pengar-
- kunde han ha anlitat flera stjärnadvokater-
- som i sin tur hade anlitat experter av olika slag-
- och en psykolog för att ta fram en önskvärd profil på juryn.
I så fall hade Matthew Poncelet inte suttit här i dag-
- och vädjat till er om sitt liv.
Dödsstraffet är inget nytt. Det har vi haft i århundraden.
Vi har begravt folk levande, huggit huvudet av dem, bränt dem på bål...
Jag ville visa dem de här.
Sen har vi försökt döda folk på mer humana sätt:
Eekutionspatruller, gaskammare...
Nu har vi utvecklat en anordning-
- som är det mest humana sättet av alla: En dödlig injektion.
Vi söver honom med första sprutan, imploderar lungorna med den andra-
- och med tredje sprutan slutar hjärtat slå.
Han dödas som en gammal häst.
Ansiktet sover fridfullt medan det är rena Harmagedon för organen.
Den första sprutan gör att vi slipper se hur ansiktet förvrids i ryckningar.
Vi slipper känna smaken av hämnd medan hans organ kämpar för livet.
Vi sitter bara där lugnt och nickar och säger:
"Rättvisa har skipats."
Det är sex år sen Hope Percy och Walter Delacroix mördades brutalt.
Matt Poncelet fick en rättvis och grundlig rättegång.
Dessutom har domen överklagats till flera domstolar-
- och mr Barber har inkommit med flera hemställan om nåd.
Men det har aldrig rått några tvivel om vem som utförde morden.
Matthew Poncelet är en hjärtlös mördare.
Morden var råa, vidriga och grymma.
Den här mannen sköt Walter Delacroix två gånger i huvudet-
- våldtog Hope Percy, högg henne 1 7 gånger och sköt henne i huvudet.
De här familjerna får aldrig se sina barn ta studenten-
- de får aldrig gå på deras bröllop-
- aldrig fira jul med dem igen och de får aldrig några barnbarn.
Allt de begär är att rättvisa skipas för deras olidliga förlust.
Så ta ett djup andetag, stålsätt er-
- och låt Matthew Poncelet avrättas som planerat.
Det är ett bra tecken att det dröjer.
- Jag undrar om de lyssnade. - Du skötte dig bra.
De måste inse sin egen skuld i en annan människas död.
Ursäkta mig.
- Jag är Walter Delacroix far. - Jag beklagar er sons död.
Jag är katolik. Hur kan ni stöda Poncelet-
- utan att ha talat med oss och Percys och hört hur vi har det?
Varför har ni aldrig tänkt på att vi också kunde behöver er?
Mr Delacroix, jag trodde inte att ni ville prata med mig.
- Vi går in nu. - Mary Beth och Clyde Percy.
- Jag beklagar er dotters död. - Vi med. Ursäkta oss.
Ni har nog sett en helt annan sida av Matt Poncelet.
Han visar sig säkert från sin bästa sida för er.
Men han är en ond man. Han kidnappade tonåringar-
- som han våldtog och dödade.
Det avskummet tog min ende son från mig.
Mitt namn dör med honom. Det blir inga fler Delacroix.
Jag bryr mig om er och er familj och det som hände er son.
Ni ska få mitt telefonnummer. Ring, om det finns något jag kan göra.
Skulle jag ringa er?
Fundera på det, syster. Är inte det väl arrogant?
Ursäkta mig.
Hur är det med dig?
Vi måste gå in nu.
Nämnden har beslutat att inte benåda Matthew Poncelet.
Avrättningen verkställs som planerat om en vecka.
Det finns en domare i en federal domstol som kan hindra det.
Vi kan gå till Högsta domstolen och jag ska prata med guvernören.
Du är allt jag har, syrran. Ställer du upp som min själasörjare?
Rid med mig till solnedgången.
Det betyder att du måste vara med honom flera timmar om dagen.
Och du måste vara där hela dagen då domen verkställs.
Det är inget lätt jobb. Normalt är det en kaplan eller präst som gör det.
Du måste vara realistisk. Vi har kanske en chans på tusen.
Det är ingen lätt väg.
Om det hade varit en kung, kunde du ha gått tillbaka igen.
Du kan hoppa tre steg så här och gå tillbaka igen.
Ett ess! Vilken tur jag har! Vems var det här?
Snälla, döda honom inte. Han är Guds bästa barn, bla, bla...
Lystring, alla ni som stöder mördare och barnmisshandlare.
Ni är inte värda att gå på jorden. Ni har förverkat er rätt att leva.
Ni umgås med avskum...
- Vad vill ni? - Jag har tänkt på er och er fru.
Jag har försökt ringa er, men ingen har svarat.
- Kan jag få tala med er? - Visst.
Jag är hemskt ledsen för att jag inte har pratat med er tidigare-
- men jag har inte gjort det här förut.
- Sanningen är att ni är rädd. - Ja.
Det skulle jag också vara.
Kom in.
Syster, får jag fråga er en sak?
- Är ni kommunist? - Kommunist? Nej.
Jag trodde inte det, men vissa tror det eftersom ni försvarar en mördare.
Men jag trodde inte det. Varsågod och sitt.
- Vill ni ha lite kaffe? - Ja tack.
Ursäkta röran.
Min fru och jag har grälat. När vi kom hem efter nämndens möte-
- packade hon ner Walters kläder i lådor-
- och ringde till Goodwill.
Hon säger att hon vill glömma det förflutna.
Hon säger att hon måste gå vidare i livet.
- Hon är inte sig själv. - Det måste vara hemskt för er.
I början fick jag köra henne till Walters grav varje morgon.
Hon grät floder dagar och nätter i ända i flera veckor, månader...
Jag önskar att jag på något sätt kunde förändra historien.
Det sliter sönder mig.
Hon var en rolig tjej.
Jisses, vad kul vi hade ihop!
Det var tider det.
Vi skrattade så vi höll på att dö.
Walter lärde sig gå på det här golvet.
Han slog i hakan på armstödet där.
Och i den kärlekssoffan satt han med Hope-
- veckan innan de dog.
När man förlorar ett barn lagras alla minnen på en plats.
Förseglade...
Som ett relikskrin.
Så ni har ansökt om att få bli Poncelets själasörjare.
- Varför? - Han bad mig.
Det är ytterst ovanligt. Ni blir den första kvinnan.
- Jaså? - Det kräver en erfaren person.
Pojken ska avrättas om sex dagar och är i behov av frälsning.
Är ni mogen för den uppgiften?
Jag hoppas det. Jag har bett Gud vägleda mig.
Ni kan rädda honom om ni får honom att bikta sig.
Det är er uppgift, varken mer eller mindre.
- Ring mig om ni behöver hjälp. - Tack, fader.
Jag vill inte begravas här. De ska be mamma ordna med en begravning.
Kan du ta hand om det? Mamma orkar inte med sånt.
- Läser du Bibeln? - Jag tittar i den då och då.
Som W.C. Fields läser Bibeln?
Han brukade spela fulla typer i filmer.
En vän ser honom läsa Bibeln på sin dödsbädd och säger:
"Du tror ju inte på Gud. Varför läser du Bibeln?
Fields svarar: "Jag letar efter ett kryphål."
Jag letar inte efter kryphål.
Regn, regn, regn. Det är ett dåligt tecken.
De har avrättat Tobias. I kväll är det Purcells tur. Då har två svarta dött.
Guvernören måste avrätta en vit också. Och det blev jag!
Hoppas de tvättar av britsen efter niggern innan det är min tur.
- Var din pappa rasist? - Hur så?
- Nån måste ha lärt dig hata. - Jag gillar bara inga niggrer.
- Känner du några svarta? - Jag växte upp bland dem.
- Lekte du med ett svart barn? - Nej, men jag fick stryk en gång.
Vi hade kastat sten på dem och nästa dag sabbade de våra cyklar.
- Var det så konstigt? - De klagar jämt över slaveriet.
- Barnen som förstörde cyklarna? - De ska alltid göra sig till offer.
De jag känner är hyggligt, hårt arbetande människor.
- Jag känner lata bidragsparasiter. - Du låter som en politiker.
- Har du varit utsatt för fördomar? - Nej.
Vet du vad folk tycker om er i dödscellerna?
Att ni är monster som bara kostar samhället pengar.
De ska döda mig trots att jag är oskyldig, men jag gnäller inte.
Jag gillar rebeller. Vissa svarta som Martin Luther King är okej.
- Respekterar du honom? - Han var inte lat.
Då gillar du inte lata vita heller, alltså ogillar du lata människor.
Kan vi prata om nåt annat?
ÖGA FÖR ÖGA
LIV FÖR LIV
Den som lever för svärdet, blir dödad med svärd. Purcell förtjänar att dö!
...fem... fyra... tre... två... ett!
Hurra!
Det är enda sättet att hindra dem från att inte döda igen.
Hur många fångvaktare och andra fångar ska de få döda?
De är galna.
Nu går vi.
Om guvernören och domstolen sviker oss, dör Matt om sex dagar.
Vi måste hitta någonstans att begrava honom.
- Systrarna kan skänka en gravplats. - Någon måste jordfästa honom.
- Han behöver kläder. En kostym. - En kostym?
- Vilken storlek har han? - Jag vet inte.
Hur lång är han?
Vet inte, men han är nog ganska stor.
Vad är "ganska stor" för storlek? Finns det stor, medium och liten?
Vad vet jag? Jag har aldrig köpt en kostym förut.
Vilken syn! En nunna är ute och handlar en herrkostym.
Det här är inte min grej. Det är så overkligt.
Hope hade just gått ur high school.
Hon skulle in vid flygvapnet den 15 juni.
Samma dag som det hände. Hon kom nästan härifrån.
Hon hoppades bli stationerad utomlands. Hon ville ut och resa-
- och möta andra kulturer.
Den 15 juni skulle en sergeant möta upp med henne i Slidell-
- köra henne till Baton Rouge.
Dagen innan åkte hon och jag och handlade lite saker.
Senare på kvällen gav hon sig iväg till restaurangen där hon jobbade.
Hon skulle träffa Walter efter jobbet.
När hon gick ut genom dörren såg jag att kjolfållen hade släppt.
Hon hade bråttom-
- så jag satte fast den med en säkerhetsnål innan hon gick.
Man vet ju inte när ens barn går ut att man aldrig får se dem igen.
Om jag hade vetat det-
- skulle jag ha sagt hur mycket jag älskar henne.
Nu blev mina sista ord... Det sista hon hörde mig säga-
- handlade om en kjolfåll.
Morgonen därpå väntade vi på henne. Det var Hopes stora dag.
Vårt barn skulle flytta hemifrån.
Hennes rum var tomt. Hon hade inte sovit i sängen.
Jag ringde till Delacroixs.
De berättade att Walter inte heller hade kommit hem.
För ett kort ögonblick trodde vi-
- att de hade åkt iväg och gift sig.
Men vi visste att hon aldrig skulle göra något sådant.
Jag anmälde henne försvunnen.
Tre dagar senare gick man skallgång. Jag följde med.
De var borta hela dagen, men hittade ingenting.
Torsdagen den 20 juni var några ungar vid Flank's Cove.
De hittade en handväska, några kläder och en plånbok.
De lämnade in det till polisen som hittade kropparna på fredagen.
Sex dagar efter de försvann.
Min dotters kropp var naken med benen brett isär.
I rättsläkarens rapport stod det att hennes vagina var söndersliten.
Först hittade de inte hennes skolnål-
- för den låg så djupt in efter alla knivhugg.
Hon var så stolt över den nålen. Hon bar den alltid.
På den stod "Avgångsklass 1 988 är första klass."
Polisen lät oss inte identifiera kroppen. Det skulle bli en chock.
Jag stod inte ut med tanken på att de skulle begrava henne-
- utan att jag var helt säker på att det verkligen var Hope.
Jag bad min bror som är tandläkare-
- att jämföra tänderna med tandkortet.
Innan han stoppade ner handen i påsen för att ta upp Hopes käke-
- hade han varit mot dödsstraffet, men sen blev han en förespråkare.
Jag visste att det måste vara Hope-
- men jag ville vara helt säker.
- Det här är syster Helen Prejean. - Trevligt att träffas, Emily.
Nu går vi in i köket och dricker kaffe.
Jag mötte Roncelet i rättssalen.
- Det blir inte stolen för mig. - Jo, och jag ska se på när du steks!
En sheriff stod intill mig. Jag kunde ha tagit hans revolver-
- och skjutit Roncelet på fläcken. Jag önskar att jag hade gjort det.
Då hade jag varit lyckligare idag.
- Vad fick er att ändra er? - Ändra mig?
Vad fick er att komma över till vår sida?
Jag ville se om jag kunde hjälpa er och be tillsammans med er.
Men...
Han bad mig bli hans själasörjare, att vara med honom när han dör.
- Vad svarade ni? - Att jag ställde upp.
Vi trodde ni hade ändrat er, att det var därför ni var här.
Nej...
- Hur kan ni komma hit? - Hur kan ni hjälpa ett sånt kräk?!
Mr Percy, jag har aldrig gjort något sånt här förut. Jag försöker-
- följa Jesus exempel.
Han sa att varje människa är mer värd än sin värsta gärning.
Det här är ingen människa, utan ett djur!
Nej, djur våldtar och dödar inte sina egna. Poncelet är Guds misstag.
Ni vill hålla den stackars mördarens hand och trösta honom när han dör.
Det var ingen som tröstade Hope när de odjuren mördade henne!
Jag vill hjälpa honom ta ansvar för det han gjort.
- Erkänner han det? Ångrar han sig? - Han säger att han inte dödade nån.
- Ni är ute och cyklar, syster. - Ni har aldrig burit på ett barn.
Ni har inte vaggat ett sjukt barn om natten. Ni ber en bön och sover gott.
Mina föräldrar lärde mig respektera de troende. Ni ska nog gå nu, syster.
Vänta!
Om ni bryr er om oss, så vill ni att rättvisa skipas!
Ni kan inte vara mördarens vän och samtidigt vår vän.
Ni kom med fienden till vårt hus. Nu måste ni gå.
Jag kommer från en bra familj. Jag har haft två familjer.
Jag är beredd att dö för båda två. Den andra är fångarna på kåken.
- Det ariska broderskapet. - Beundrar ni Hitler?
Han var en ledare som fick saker gjorda, precis som Castro.
Han kanske gick till överdrift, men han var på rätt spår.
När han dödade se miljoner judar?
Vad håller jag på med? Jag måste vara galen.
Vår regering sysslar med politiska mord. De har inte rätt att döda nån.
Det är Hilton Barber. Vi ska ha strategimöte.
I en intervju säger Poncelet att om han fick en ny chans-
- skulle han bli terrorist och spränga regeringsbyggnader.
Han spelar politisk fånge...
Hur går det med Högsta domstolen? Vi har inte många dagar på oss.
- Vi har ont om juridisk personal. - Skitsnack! Var var du igår?
- Jag tog mitt barn till tandläkaren. - Det här handlar om en mans liv!
Passar det inte, kan du leta upp en annan advokat som jobbar gratis.
Folk läser att du gillar Hitler och vill spränga folk i luften!
Regeringsbyggnader, inte folk.
- Utan att nån skadas? - Jag skiter i regeringen.
Du gör det lätt för dem att döda dig.
Du utmålas som en nazistisk galning som förtjänar att dö.
- Vad tycker du? - Du gör det svårt att hjälpa dig.
- Du kan gå. - Det tänker jag inte göra.
Om du vill att jag ska gå, så gör jag det.
Tänker du nån gång på de där barnen? De hade inte behövt dö.
Tänker du på deras föräldrar?
De försöker ju döda mig!
Deras barn blev skjutna, knivhuggna, våldtagna och lämnade i skogen.
Hur skulle du känna om några gjorde så mot din lillebror?
Jag skulle vilja döda dem. Men jag har inte dödat nån.
Jag vill ta ett lögntest.
Mamma måste få veta sanningen - att jag inte har dödat några barn.
Snyggt!
Har ni fest?
- Hur känns det i sidan, Herbie? - Bra.
- Hur mår du, Kenitra? - Kom nu, Kenitra.
Hej då.
- Vad hände? - Det går en massa rykten.
Nån läste om Poncelets rasistiska åsikter. Ditt namn nämndes också.
De frågar efter dig på skolan. De tror att Poncelet är viktigare än din klass.
- Jag är ledsen. - Men jag älskar dig fortfarande.
Jag ville bara tala om det för dig.
Jag hittade den här på Goodwill.
Biskop Norwich håller en begravningsmässa.
En begravningsbyrå ställer upp-
- och vi har fått lov att använda vår gravplats.
Gissa vem Matt ska begravas intill?
- Vem var det som dog senast? - Syster Celestine.
Minns du flickan som kom till klostret med sin make?
Syster Celestine sa: "Jag är glad att jag slipper dela säng med en man."
Nu kommer hon att ligga intill en man i all evighet.
Min dotters mördare kan komma ut om ett år.
Han har suttit av sex år.
Snart är han en fri man medan min dotter ligger begravd i jorden.
Min dotter dödades av min före detta man.
...knivdödades i vår trädgård av min sons bäste vän.
Han hade sovit över hos oss och följt med till kyrkan samma morgon.
Jag har nyss förlorat mitt barn.
När vårt barn dödades tog det en en vecka innan de hittade henne.
Åklagaren betraktade oss som om vi var brottslingar.
Min fru har lämnat in skilsmässohandlingar idag.
Vi har hanterat vår sons död på olika sätt.
Tills döden skiljer oss åt...
Det är inte ovanligt. De flesta som förlorar ett barn skiljer sig.
Ungefär 70 procent, tror jag. Jag önskar jag kunde skratta igen.
Här är min bil.
Tack för inbjudan, mr Delacroix.
Var rädd om er, syster.
Vad fan gör du?!
Lyft upp armarna.
Ni kan gå in.
Sätt er på stolen där.
Vad tycks om min nya lya?
Jag är ganska speciell som har hela stället för mig själv.
Tio fångvaktare vaktar mig.
Varje kvart kommer nån och kollar om jag har tagit livet av mig.
Aldrig har så många brytt sig om vad jag gör.
- När förde de hit dig? - Igår kväll, sent.
Jag kunde inte säga hej då till polarna.
- Hur blir det med lögntestet? - Det vet jag inte än.
Så det här är slutet, på semester från dödscellen.
Tre dagar av lugn. Jag hinner läsa Bibeln och leta efter ett kryphål.
Leta efter ett kryphål.
Har du läst något om Jesus?
Helig man, gjorde goda gärningar, är i himlen. Jesus vare lovad.
Det finns några stycken där om hur Jesus möter döden ensam.
Jag och Jesus är olika. Han körde vända-andra-sidan-till-stilen.
Det krävs styrka för att vända andra sidan till.
- Du gillar ju rebeller. - Jesus var ingen rebell.
Han var en farlig man. Med sin kärlek förändrade han saker.
Alla de som ingen brydde sig om, prostituerade, tiggare, fattiga-
- fick hans respekt och kärlek och då insåg de sitt eget värde.
De blev så mäktiga att höjdarna i samhället blev nervösa-
- och dödade Jesus.
Ungefär som jag.
Nej, inte alls som du.
Jesus förändrade världen med sin kärlek. Du deltog i mord på två barn.
Bort från dörren, syster!
Häng med, grabben.
- Ni kan vänta utanför, syster. - Vart för de honom?
Syster Helen, fader Farley hälsar att han kommer strax.
Sergeant Trapp, hur länge tror ni att det stora trädet har stått där.
Det är omöjligt att veta.
Jag såg er utanför grindarna på Purcells avrättning.
- Ni verkade upprörd. - Inte alls.
- Var ni med när de gjorde det? - Mitt jobb är att fästa vänstra benet.
Vi hämtar fången från cellen.
- Det måste vara svårt. - Det är tufft. Jag sov inte den natten.
Det måste påverka alla som ser det oavsett om man är för eller emot.
Det ingår i jobbet. Fångarna får det de förtjänar.
Det är lätt att komma in här och göra förhastade omdömen.
Det som tycks irrationellt eller onödigt-
- visar sig grundat på förnuft och erfarenhet.
- Jag vill bara spela en psalm. - Men musik rör upp känslor.
Det kan få fången att reagera oväntat.
Får jag fråga fängelsechefen vad han anser?
Jag skulle avråda från det, men ni gör som ni vill.
Tack för att ni tog er tid.
Ni deltog i en demonstration under den senaste avrättningen.
I Gamla testamentet står det: "Du skall icke dräpa."
Den som utgjuter människoblod, hans blod skall av människor bli utgjutet.
I Nya testamentet talar Jesus om nåd och försoning.
Om Poncelet kan acceptera att Jesus dog för hans synders skull-
- så får hans själ evigt liv.
Det handlar inte om ens inställning till dödsstraffet.
"Var och en vare underdånig den överhet som han har över sig."
"All överhet som finnes är förordnad av Gud."
"De som stå emot detta, de skola få sin dom."
- Vad hände? - Hon kan ha fått en infarkt.
Det är ingen fara. Jag svimmade bara. Jag behöver något att äta.
Jag lovade Matt att komma tillbaka. Kan ni meddela vad som hände?
- Jag tar hand om det, syster. - Tack.
- Det var ingen infarkt. - Jag är bara hungrig.
Besökare i dödshuset får inte äta något. Vi förväntas leva på luft.
- Är det avrättningsmaskinen? - Ja, det är inget vi försöker dölja.
Skönt att slippa elektriska stolen. Nålarna är lättare att hantera.
- Nu får du äta lite. - Vem sätter i nålen?
- Det kan vi inte berätta. - Är det du?
Vi får inte diskutera detaljer vad gäller själva avrättningen.
- Du får åka hem när du har ätit. - Jag måste tillbaka till Matt.
Fängelsechefen har gett order om att det räcker för idag.
- Vart tog du vägen igår? - Jag fick inte komma tillbaka.
Jag visste ingenting när de hade vägt mig och mätt mig.
De behövde väl måtten till kistan. Sen var jag helt ensam resten av dan!
Jag är ledsen, Matt.
Det är jag verkligen.
- Känner du dig aldrig ensam? - Jovisst.
Ibland på söndagarna när grannarna grillar-
- och jag hör alla barnen skratta när jag sitter på mitt rum-
- känner jag mig dum.
Vad jag saknar mest här är kvinnor.
Jag brukade sitta och dricka i en bar och lyssna till musik.
Jag kunde dansa hela natten. Det är viktigt med sex.
Jag och mina tjejer tog med en filt, lite gräs och sen pippade vi i skogen.
Där har du missat nåt.
Om jag hade haft familj, skulle jag nog inte ha suttit här med dig.
Det är sant. Jag är glad att du är här.
Vill du att jag ska meddela något till din dotter?
Låt henne vara.
De där tar livet av dig.
De ska inte få knäcka mig.
Jag hoppas Gud ger mig kraft. Det är väntan som tär på en.
Vi har överklagat domen och i kväll ska vi träffa guvernören.
Han tar inga risker för min skull.
Fan vad korkat att säga det där om Hitler och om att bli terrorist!
Det blir inga fler intervjuer.
Bra, då kan jag hålla käften.
- Du får ta ett lögntest i morgon. - Det var bra.
Men de tvivlar på att testet ger ett tillförlitligt utslag.
- Varför? - Du ska avrättas i morgon.
- Stress ger samma utslag som lögn. - Det blir inga problem.
- Har du läst Bibeln? - Jag försökte göra det igår kväll.
Men jag blir bara trött av det. Jag vill vara på alerten.
Jag vet att du vill rädda mig, men Gud och jag är överens.
Jesus dog på korset för vår skull. Han är med mig på domedagen.
Man får inte frälsning automatiskt bara för att Jesus offrade sitt liv.
Man måste arbeta med sin egen frälsning.
I Johannesevangeliets åttonde kapitel säger Jesus:
"Ni skall lära känna sanningen, och sanningen skall göra er fria."
Jag ska kolla upp den biten. Jag gillar "sanningen skall göra er fria".
Om jag klarar lögntestet, så är allt grönt.
Matt...
Om du dör, så vill jag som din vän hjälpa dig att dö värdigt.
Det kan du inte göra förrän du tar ansvar för din medverkan i morden.
- Hilton Barber. - Biskop Norwich. - Så här ligger det till.
Guvernör Benedict är tveksam till dödsstraffet.
Han har makt att rädda den här mannens liv.
Vi måste vädja på ett personligt plan.
Därför har jag bett om ett enskilt möte.
Som delstatens representant måste jag upprätthålla lagen.
Det är inte mina åsikter som är viktiga, utan folkets vilja.
Jag ska se närmare på det här fallet, men såvida det inte finns bevis-
- för hans oskuld tänker jag inte agera.
Vi väntar på domstolens beslut. Vi kanske har mer tur där.
Helen, middagen är serverad!
Du söker en kärlek som är så stor att den omfattar allt ont.
Förkunnanden är vanliga, inkarnationer sällsynta.
Du är inget helgon, Helen.
Helen?
- Hur är det med dig? - Jag drömde bara.
- Hur dags måste du vara där? - Prick klockan nio.
- Har du ställt klockan? - Ja.
Det är så bisarrt...
I morgon ska en man dö framför mina ögon.
- Har han erkänt något? - Nej.
Han är så full av hat. Han stöter bort mig hela tiden.
Du är ute på djupt vatten.
- Minns du när du gav mig en blåtira? - Jag hade feber.
Du yrade och skrek hysteriskt.
Du försökte springa ut på gatan.
Du slog mig och skrek att du hatade mig, men jag höll dig.
En mors armar är starka när hennes barn är i fara.
Jag sov ingenting i natt.
Jag vägrade ta nervmedicinen de ville ge mig.
Jag ser döden i vitögat.
Du ska veta att jag respekterar ditt behov av integritet.
Om du vill vara ensam eller med din familj, så förstår jag det.
Jag vill att du ska vara med till slutet, om du klarar av det.
Det kommer jag att vara.
Jag hoppas det går fort. Gör det ont?
Lungorna lägger av först. Det är som en snabb kvävning.
Det måste göra ont.
De säger att kroppen inte rör sig.
Inga ryckningar.
Stackars mamma...
- Har du hört något från domstolen? - Inte än.
Det kanske betyder att de har hittat något av värde.
Tack, Hilton. Hej då.
Vad gör en nunna här egentligen? Borde inte ni undervisa barn?
Vet ni vad den här mannen har gjort? Hur han dödade de två ungdomarna?
Det han gjorde var fel, men jag anser det fel att döda andra människor.
- Öga för öga står det i Bibeln. - Den påbjuder också dödsstraff...
...för äktenskapsbrott, prostitution, homosexualitet, trots mot föräldrar...
Jag ska inte ge mig in i Bibelgnabb med en nunna. Det är lönlöst.
Efter bara några minuter på telefon hade hon fallit för Matts charm.
- Försöker du sno min tjej. - Hon låter som en fin liten tjej.
Hon är inte så liten.
- Ta hand om henne, Craig. - Hon liknar din tjej från skolan.
- Jag hade många tjejer i skolan. - Hon med det roliga namnet.
- Maddy, Maldy? - Madrigal.
Just det! Madrigal Pamelee. Hon var läcker.
- Hon var en liten jävel. - Matthew.
Förlåt, hon var en respektabel ung kvinna.
- Har du nån tjej, Troy? - Nej.
- Varför inte? - Det är roligare att fiska och tälta.
- Troy har fått ett nytt tält. - Det är ett tufft armétält.
- Berätta när du tältade i trädgården. - Jag sa åt honom att komma in.
- Jag var orolig för honom. - Nej, berätta hur det var nu.
Jag och Paul satte upp tältet och fixade middag.
Vi bakade potatis i glöden och grillade lite korv.
Berätta vad som hände sen.
- Vid midnatt... - Klockan var nio.
Vi hörde ett stort djur.
- En kanin? - En mus eller ekorre?
- Det var ett stort, farligt djur! - Se mig i ögonen.
Gick du in för att mamma sa åt dig eller för att du var rädd?
Berätta nu.
Folk undrar över begravningen, men jag säger: "Han är inte död än!"
- Vi får bryta nu. - De kan stanna till 1 8.45.
Det är dags för er att gå nu.
Här har du, Poncelet.
Jag har mina saker i örngotten. Jag vill att ni tar med dem hem.
Kängorna Mary gav mig behåller jag. Jag ska dö med kängorna på.
Res dig upp. - Nu får ni ta farväl.
Vi ses, Matt.
- Farväl. - Inga farväl, grabben.
- Får hon inte krama honom? - Tyvärr inte, syster.
Gråt inte, mamma.
Jag säger inte hej då nu. Jag ringer dig ikväll.
- Var stark, Matt. - Gråt inte, mamma. Jag ringer.
Jag älskar dig, Mattie.
Om jag hade fått krama honom skulle jag aldrig ha släppt taget.
Hur är det med mamma?
Bara bra, Matt.
Jag förstår. Hej då.
Jag har aldrig ätit räkor förr. Det är inte så dumt.
Vad visade lögntestet.
Svaren visade mycket riktigt på stress och bevisade ingenting.
Var de helt säkra på det?
Det kändes bra att svara på frågorna. Jag kände ingen stress.
Det skulle vara omänskligt att inte känna stress nu.
Jag fattar inte hur testet kunde visa så fel!
Vi kan prata om det som hände den där kvällen.
Jag vill prata om det.
Kliv ur bilen!
- Det här är privat mark. - Vi åker härifrån.
- Ut ur bilen! - Vi visste inte att det var privat mark.
- Vart ska vi? - Det finns en krog här borta.
Vår chef blir sned om vi låter er gå, men han kanske är snäll mot er.
- Här är krogen. Vad vill ni dricka? - Ner med dig.
Förbannade ungar som skulle vara där!
Och deras jävla föräldrar ska se mig dö! Jag förbannar Vitello!
Jag har nåt att säga till Delacroix och Percy!
- Ska dina sista ord vara fulla av hat? - Percy vill ju sticka nålen i mig!
Tänk så arg han måste vara. Han får aldrig se sin dotter igen.
Han får aldrig krama henne. Du har berövat föräldrarna så mycket.
Du har gett dem ett liv i sorg.
- Vad var du besatt av den natten? - Jag var så bombad.
Du hade trakasserat människor under flera veckor innan!
- Vad var det? - Vad menar du?
Såg du upp till Vitello? Var han cool? Ville du imponera på honom?
- Jag vet inte. - Du kunde ha gått därifrån!
Du skyller på honom, regeringen, knark och de svarta!
Du skyller på ungarna som var där, men vad är din del i det hela?
Är du ett oskyldigt offer?
Jag är inget offer.
Poncelet.
Domstolen avslog nådeansökan. Jag beklagar.
- Syster, gå ut i korridoren. - Jag är alldeles utanför.
Det var inte ert fel. Jag är tacksam för all hjälp.
- Vad är det hon skriver? - Vittnesformulären.
- Det är rättssystemet som är fel. - Jag kommer så fort jag kan.
Gode Gud, hjälp mig. Det här är en fruktansvärd plats.
Det här mordet är så kallt och beräknande. Ge honom styrka.
Hjälp honom att vara stark. Jesus, hjälp mig att vara stark.
Ge oss alla kraft. Hjälp mig.
De har rakat vaden på mig.
- Varför? - I fall de inte hittar en ven i armen.
- Vad är det för nummer? - Jag lät göra det på Marion.
Då skulle de kunna identifiera mig, om nån dödade mig.
- Gjorde tatueringarna ont? - De får en att se elak ut.
Nej, men du har mer färg på kroppen än jag trodde.
De försökte ge mig två sprutor. En lugnande och en antihistamin.
För att undvika att jag får en allergisk reaktion mot första sprutan.
Jag vill ge dig...
...min Bibel. Jag har fyllt i min dödsdag.
Tack, Matt.
Gå bort från cellen, syster.
Det är dags att ringa hem. Stannar du?
Jag stannar, men jag låter dig tala i fred.
Du vet vad jag gör. Vad gör du själv? Tiden tickar iväg.
Tog du luren nu?
Ska du sova i tältet i natt?
Hej, mamma. Jag ville prata med dig. Gråt inte.
Gråt inte.
De trodde att jag skulle det.
Jag var... liten.
SLÄKTTRÄD
DÖDSDAGAR
Matthew Poncelet
Låt mig prata med honom.
Troy, nu får du ta hand om mamma. Hör du det, grabben?
Mamma?
Jag älskar dig, mamma.
Jag sa till mamma att jag älskar henne. Jag pratade med pojkarna.
Jag avskyr avsked.
Jag sa att jag skulle ringa innan det är dags, om det går.
Vad är det, Matt?
Mamma sa: "Det var Vitello." Hon ångrar att jag träffade honom.
Jag ville inte att hon skulle tänka så.
Jag kunde ha gått därifrån, som du sa.
Det gjorde jag inte.
Jag var ett offer.
Jag var en jävla fegis. Han var äldre och skittuff.
Jag försökte vara lika tuff som han.
Jag vågade inte gå emot honom.
Jag berättade för mamma att jag var en mes.
Hon sa hela tiden: "Det var inte du, Matt."
Din mamma älskar dig.
Den där pojken...
Walter.
- Vad då? - Jag dödade honom.
- Och Hope? - Nej.
Våldtog du henne?
Ja, det gjorde jag.
- Tar du ansvar för bådas död? - Ja.
Igår kväll bad jag på mina knän för de där ungarna för första gången.
Det finns en sorg som bara Gud kan nå. Du gjorde något hemskt.
Men nu har du fått tillbaka din värdighet.
Nu är du ett Guds barn.
Ingen har kallat mig Guds barn förut.
Jag har blivit kallad många saker, men aldrig det.
Hoppas att föräldrarna får frid nu när jag dör.
Det bästa du kan göra är att önska dem frid.
Jag har aldrig upplevt kärlek.
Jag har aldrig älskat nån kvinna eller nån annan inklusive mig själv.
Typiskt att jag måste dö för att möta kärlek.
Tack för din kärlek.
Värst vad tiden går.
- Jag fryser. - Kan han få en jacka? Han fryser.
- Ska du spela en låt för mig? - Psalmen?
Man får inte ha musik i fängelset, så jag fick inte spela den.
- Du kan sjunga den i stället. - Jag kan inte sjunga.
Om du måste gå genom strömmar, så skall de inte dränka dig
Måste du än gå genom eld, så skall du ej bli svedd
Om du än plågas av onda andar
Och döden... är vid din sida
Vet då att jag är där och aldrig viker bort
Frukta då inte
Ty jag är med dig alltid
Kom nu till mig
Så ska du finna ro
Tack.
Gå ut i korridoren, syster.
Ge mig mina kängor! En man ska inte dö med blöja och tofflor på!
Nu slipper jag galler och celler! Livet i bur är slut!
Syster Helen, jag ska dö.
Du känner sanningen. Sanningen har gjort dig fri.
Gud vet sanningen om mig. Jag kommer till en bättre plats.
- Hur är det med dig? - Det är bra.
- Kristus är här. - Jag är inte orolig.
Jag vill att det sista du ser i det här livet är kärlekens ansikte.
Så titta på mig när de gör det där.
Se på mig, så ska jag vara kärlekens ansikte för dig.
Jag ska.
Det är dags, Poncelet.
- Får syster Helen röra vid mig? - Ja, det får hon.
Död man på väg!
Frukta inte, ty jag har befriat dig.
Jag har kallat dig vid ditt namn, du är min.
Om du än måste gå genom vatten, så är jag med dig.
Måste du än gå genom eld, så skall du ej bli svedd.
I Faderns, Sonens och Den helige andes namn.
Nu får ni inte gå med längre, syster.
- Tittar du till mamma ibland? - Det lovar jag, Matt.
Vill du säga några sista ord?
Ja, det vill jag.
Mr Delacroix, jag vill inte dö med hat i hjärtat.
Jag ber om er förlåtelse för det jag har gjort.
Det var ett fruktansvärt brott att ta er son från er.
Vi då?
Mr och mrs Percy, jag hoppas att min död kan lindra ert lidande.
Jag vill bara säga att det är fel att döda oavsett vem som gör det.
Om det så är jag, ni eller er regering.
Jag älskar dig.
Må Guds kärlek och Jesus Kristus välsigna oss-
- och ge oss tröst och torka tårarna från våra ögon. Amen.
Må Gud välsigna er. I Faderns, Sonens och Den helige andes namn.
- Gå nu i frid och Kristi kärlek. - Prisad vare Gud.
Var stark för din mammas skull.
- Mr Delacroix. - Syster.
Det var roligt att se er.
Jag vet inte vad jag gör här. Jag känner hat. Jag har inte er tro.
Det handlar inte om tro. Så lätt är det inte. Det handlar om arbete.
Kanske vi kan...
...hjälpa varandra att hitta en väg bort från hatet.
Jag vet inte. Jag tror inte det.
Jag ska nog gå nu.
God kväll.
Vi älskar dig, syster Helen.
Text: Leffe